- Ki vagy? -Jim Moriarty.
Üdv!
Konzultáns bűnöző.
Igazán szerettem a mi kis játékunkat.
- Emberek haltak meg. - Ennyi, amit csinálnak!
Meg foglak állítani.
Ha nem hagyod abba,
megégetlek.
Kiégetem a szívedet.
Majd később...elkaplak.
Ugyan, dehogy!
Sajnálom, fiúk!
Olyan kiszámíthatatlan vagyok!
Ez egy gyenge pontom,
de az igazat megvallva, ez az egyetlen.
Nem folytathatod.
Egyszerűen nem.
Megpróbálhatnálak meggyőzni,
de mindaz, amit mondanék, már neked is eszedbe jutott.
A válaszomon pedig már te is gondolkoztál.
Ezt most felvenném.
Kérlek, ne.
Előtted az egész élet.
Halló?
Igen, persze. Mit akar?
ISMÉTELJE MEG!
Ismételje meg, és ne feledje, ha hazudik,
megtalálom, és megnyúzom magát.
Tartsa.
Bocsi,
Rossz nap a halálra.
Oh.
Jobb ajánlat?
Még hallani fogsz rólam, Sherlock.
Ha tényleg azt nyújtja, amit mond, gazdag ember lesz magából.
Ha nem,
akkor cipő.
Mi is történt?
Valaki meggondolta magát.
A kérdés az...
ki?
Őfelsége, nagyon rosszak voltunk, igazam van?
Igen, Miss Adler.
Sync and corrected by APOLLO www.addic7ed.com
Mit írsz?
- Blogot. -Miről? -Rólunk.
-Azaz rólam. -Miért?
Hát, sokat írsz.
Rendben.
Ez ki lehet?
- A feleségem rengeteget dolgozik. - Unalmas.
- Azt hiszem, a férjemnek viszonya van. - Igen.
Ő nem a nénikém, valaki kicserélte.
Tudom, hogy így van.
- Megismerem a hamvait. - Kifelé.
Készek vagyunk minden pénzt megadni, amit kér
- ha visszaszerzi az aktákat. - Unalmas.
Van egy honlapunk. A képregények igazi mondanivalójáról,
mert sokan félreértik őket.
De a képregények lassan valóságossá lettek.
Ó..., érdekes.
A stréber tolmács. Mi ez?
- Ez a címe. - Minek kell a cím?
Egyáltalán valaki olvassa a blogodat?
- Vajon honnét van kuncsaftunk? - Van egy honlapom.
Ahol felsorolsz 240 különböző cigarettahamu-fajtát.
Azt senki sem látogatja.
Rendben. Festett szőke haj, a halálnak nincs nyilvánvaló oka,
kivéve ezeket a pöttyöket, bármik is legyenek.
Az Isten szerelmére!
Micsoda? A pettyes szőke?
Nem láthattuk a papát, miután meghalt.
Azért, mert a mennybe ment?
Az emberek nem igazán a mennybe mennek, mikor meghalnak.
Elviszik őket egy külön terembe, majd elégetik őket.
Sherlock...
Repülőgép-szerencsétlenség tegnap Düsseldorfban
- Mindenki meghalt. - Vélhetően terroristatámadás.
- Mi is nézünk híreket. - Azt mondtad, unalmas, majd elkapcsoltál.
Az utaslista szerint ez a férfi már bejelentkezett.
A kabátjában ott a repülőjegy, szalvéta a társaság logójával,
még a keksze is megvan.
Ez az útlevele, a berlini reptér pecsétjével.
Tehát ennek a férfinak is meg kellett volna halnia tegnap a repülőgépen,
de egy csomagtartóban van Southwark környékén.
Micsoda menekülés.
Valami ötlet?
Eddig nyolc.
Rendben, csak négy.
Talán kettő.
Ne, ne, a megoldatlan ügyeket ne.
- De tudni akarják, hogy emberből vagy. - Miért?
- Mert érdekli őket. - Nem hiszem. Miért érdekelné?
- Ezt nézd.
- 1895. - Bocs, de micsoda?
Tegnap lenulláztam a számlálót. Nyolc óra alatt
majdnem kétezerszer kattintottak rá a blogra.
Ez az életed, Sherlock, nem a 240 cigarettahamu-fajta.
243.
És ez mi lesz?
A pocakos pacák esete?
A Köldökölő?
Uhh.
- A sajtó tolong odakint. - Biztos nem miattunk.
Ez azelőtt volt, hogy az internet sztárjai lettek.
Némélyikük még fotót is akar magukról.
Édes Istenem!
- John! - Hm?
Takard el az arcod, és siess.
Az ilyen nagy ügyek mindig
ilyen nagy publicitást kapnak.
Magándetektívként a publicitásra van a legkevésbé szükségem.
Halló?
Itt az ideje, nem?
Ó!
Jaj!
Oh!
Jézusom!
Hüvelykujjak?!
Az ajtó...
Fiúk! Itt egy újabb!
Oh!
Kezdje az elején, és NE legyen unalmas.
14 órával korábban
Hé!
Jól van?
Elnézést!
Minden rendben?
Uram, önt keresik.
Carter.
- Hallott már Sherlock Holmesról? - Kiről?
Most találkozni fog vele.
A maga ügye, csak magán múlik, és ez csak egy...
baráti tanács, de adjon öt percet Sherlocknak a helyszínen,
és figyeljen oda mindenre, amit mond. És, ha lehetséges,...
próbálja meg nem leütni.
Ok.
- Uram, ez a férfi beszélni akar önnel. - Igen, tudom.
Sherlock Holmes.
John Watson. Van itt wi-fi?
Nem gondolod, hogy ez egy cseppet megalázó?
Én jól vagyok.
Most...
vezess a folyóhoz.
Nem úgy értettem, neked.
Nézd, ez egy hatos.
Nincs értelme kitennem a lábam a lakásból
olyanért, ami hetesnél gyengébb, megegyeztünk.
Most menj vissza,
és mutasd meg a füvet.
Mikor egyeztünk meg erről?
Tegnap. Állj!
- Közelebb! - Tegnap nem is voltam otthon. Dublinba utaztam.
Az nem az én problémám, hogy nem figyeltél.
- Csend legyen! - Akkor is beszélsz hozzám, ha nem vagyok ott?
Nem tudom. Milyen gyakran nem vagy itt?
Most...
mutasd a lerobbant autót.
Ott van.
Ennek hallották a hangját, igaz?
Ja.
Ha arra gondolsz, lelőtték... nem nyert.
Nem lelőtték,
hanem valaki egy tompa tárggyal ütötte tarkón
ami a gyilkossal együtt rejtélyes módon eltűnt.
Ez így legalább egy nyolcas.
Még két perce van, és érdeklődnek a
- sofőr után is. - Felejtse el, az egy idióta.
- Mi másért hiszi azt, hogy ő is gyanúsított? - Szerintem ő is gyanús.
-Hadd beszéljek... - Jó, de ha kell, elnémítalak.
Feljebb! Nehogy meg merd tenni!
Ok. Vegye el, tessék.
Miután sikeresen végrehajtott egy bűntényt szemtanúk nélkül,
miért hívná a rendőrséget, és beszélne egy nyomozóval? Fair play?
Próbál okos lenni. El van telve magától.
Találkozott vele? Betegesen elhízott,
az egyedül élő magányos férfi szájszagával.
A jobb keze egy netespornó-függőé,
a légzése pedig elhanyagolt szívproblémára utal.
Alacsony önértékelés, még kisebb IQ, nincs már sok hátra neki,
és maga azt hiszi, hogy egy zseniáls bűnöző?
- Ne aggódjon, ez mind hülyeség. - Mit mondott? Mi van a szívemmel?
Menjen a folyóhoz.
Mi van a folyóban?
- Menjen és nézze meg. - Sherlock! Nem nyitott ajtót.
A szobája arra van, hozzon neki valami ruhát.
- Kik maguk? - Elnézést, Mr. Holmes...
- Sherlock, mi folyik ott? - Velünk kell jönnie.
Mi történt? Megszakadtunk. Én nem tudom...
- Dr. Watson? - Igen? - Az öné. - Köszönöm. - Nem, uram, a helikopter.
Mr. Holmes, ahová megyünk, oda biztos fel akar öltözni.
Öltöny: 700 font
Fegyvertelen
Manikűr
Hivatalnok
Jobbkezes
Zárt térben dolgozik
Három kisméretű kutya
Pontosan tudom, hova megyek.
- Van ezalatt valami? - Nincs. - Ok.
Mindezt a Buckingham-palotában.
Hahaha. Alig tudom megállni, hogy ne lopjak el egy hamutartót.
- Egyébként, Sherlock, mit is keresünk mi itt? - Nem tudom.
A királynőhöz jöttünk?
Nagyon úgy néz ki.
Egyetlen egyszer tudnátok felnőtt módjára viselkedni?
Bűnügyeket oldunk meg, én blogot írok róla, ő meg nem vesz fel alsónadrágot.
Nem sok reményt lehet fűzni a dologhoz.
- Egy ügy közepén voltam, Mycroft. - A turista meg a robbanó motor?
Rápillantottam a jelentésre, nyilvánvaló, nem igaz?
- Gyerekjáték. - Akkor lépjünk tovább.
A Buckingham-palotában vagyunk, ez Nagy-Britannia központja.
- Sherlock Holmes, öltözz fel! - Miért?
Az ügyfél miatt.
Aki pedig...?
A végletekig nemes lelkű.
És, el kell mondjam, teljesen anonim kíván maradni.
- Mycroft. - Harry.
Szeretnék elnézést kérni a testvérem miatt.
Gondolom, nincs egy perc nyugta sem.
Maga pedig biztosan Dr. John Watson, az ötös számű
szárazföldi csapatból. - Helló, igen.
- A munkaadóm nagy rajongója a blogjának. - A munkaadója?
- Kifejezetten szerette az alumínium mankósat. - Köszönöm. Öhöm.
És az ifjabb Mr. Holmes.
Fényképen magasabbnak látszik.
Gondoskodtam egy jó kabátról és egy alacsony barátról.
Mycroft, nem foglalkozom névtelen ügyfelekkel.
Eddig csak az ügyeim végén volt rejtély,
ha az elején is van, az túl sok. Viszlát.
Ez nemzeti érdek. Nőj már fel!
- Szállj le a lepedőmről! - Vagy mi lesz?
Vagy elsétálok.
- Tessék. - Fiúk... ne itt.
Ki az ügyfelem?
Nézzen körül, hol is van, és rakja össze a képet.
Őméltósága fog munkát adni, az Isten szerelmére!
Öltözz már fel!
Vigyázok rá.
És ez dióhéjban a gyermekkorunk.
A munkaadómnak van egy kisebb gondja.
Az ügy nagyon kényes, és feltételezehetően
bűnös szándék áll mögötte
- és a szükség ezen óráján, testvérem, a te neved merült fel. - Miért?
Ott a szedett-vedett rendőrség, meg a jelentéktelen titkosszolgálatunk.
- Miért hozzám fordulnak? - Segítségért fordulnak önhöz,
ugye, Mr. Holmes?
Ez állambiztonsági kérdés, tehát bizalmi is.
- Tehát nem bízik a titkosszolgálatban? - Természetesen nem.
Ők mind pénzért kémkednek.
Azt hiszem, az idő szorít minket.
Igen, persze. Ööö...
Mit tudsz erről a nőről?
Egyáltalán semmit.
Akkor kicsit jobban kéne figyelned.
Tavaly két politikai botrányban is nagy szerepet játszott,
és nemrég vetett véget az egyik híres író házasságának,
miután mindkét féllel viszonyt folytatott.
Nem érdekelnek a jelentéktelen dolgok.
Ki ő?
Irene Adler.
Szakmáját tekintve ő "A Nő".
Szakma?
Sokféleképpen leírhatjuk a munkáját. Ő az "domina" megnevezést szereti.
- Domina. - Csak semmi pánik.
A szexhez van köze.
A szextől nem pánikolok.
Honnét tudod?
Hogy úgy mondjam, szabadidős verést nyújt azoknak,
akiknek ínyére van ez a dolog,
és akik meg tudják fizetni.
Ezek a honlapjáról vannak.
Felteszem, ennek az Adlernek néhány kompromittáló fénykép van a birtokában.
Maga nagyon ügyes, Mr. Holmes.
Nem volt nehéz. Kinek a képei?
Egy, a munkaadóm számára fontos személyről.
Jelenleg többet nem kívánunk megoszatni Önnel.
Semmit sem mondhatnak el?
Annyit igen, hogy egy ifjúról van szó.
Egy ifjú hölgyről.
Hány darab fotó?
Úgy tűnik, jelentős számú.
Miss Adler és ez az ifjú hölgyemény
- együtt láthatóak ezeken a képeken? - Igen.
Feltételezem, zavarbaejtő körülmények között.
Információink szerint ötletességben nem volt hiány.
John, most már visszatehetnéd a csészét az csészealjra.
Segít, Mr. Holmes? - Tessék? - Elvállalja az ügyet?
Milyen ügyet?
Fizessenek neki most azonnal.
Ahogy Miss Adler is írta, tudd, mikor kell behódolnod.
Nem kért semmit.
Kapcsolatba lépett velünk.
Elmesélte, hogy a fényképek tényleg léteznek.
Arra is utalt, hogy nem kívánja felhasználni őket
pénz vagy egyéb juttatás megszerzéséhez.
Ó, hatalmi játék.
Hatalmi játék a leghatalmasabb családdal egész Britanniában.
Na, ilyen egy domina. Ó, ez így kezd érdekes lenni.
- Sherlock... - Hol van most?
- Jelenleg Londonban. - A címe pedig...
Küldje el SMS-ben. Este majd jelentkezem.
Úgy gondolja, addigra tud már valamivel szolgálni?
Nem, úgy vélem, a fényképekkel tudok szolgálni.
Az ember csak reménykedhet abban, hogy maga olyan jó, mint amilyennek hiszi.
Van kutyája Lovagol Elit iskola Korán kel Bal oldalon alszik
Nem dohányzik Apa Félig walesi Sokat olvas Teázik
Szükségem lesz néhány dologra.
Bármit is kér, elküldjük a....
- Van egy doboz gyufája? - Tessék?
Vagy öngyújtója, bármelyik megteszi.
- Nem dohányzom. - Azt tudom, de a munkaadója igen.
Rengeteg ember előtt titokban tudtuk tartani
ezt a tényt, Mr. Holmes.
Én nem a Nemzetközösség vagyok.
És ilyenkor szerény.
Örülök a találkozásnak.
Viszlát!
Jó, de a dohányzásról honnét tudtál?
A bizonyíték az orrod előtt volt, John,
csak, mint mindig, nézel, de nem látsz.
- De mit? - A hamutálat.
Kate?
Látogatónk jön.
Kell egy kis idő, amíg elkészülök.
Sok idő?
Hmm... igen.
Mit művelsz?
Harcba készülök, John.
A megfelelő felszerelés kell.
Nem.
Nekem tetszik.
Neked minden tetszik.
Szóval, mi a terv?
Tudjuk, hol lakik.
- Becsöngetünk hozzá? - Pontosan. Itt, legyen szíves.
Még csak át sem öltöztél.
Akkor itt az ideje, hogy adjunk hozzá egy kis színt.
Ott vagyunk?
Két utcával odébb, de megteszi.
- Mire? - Húzz be egyet.
És az árnyalat?
Vérvörös.
- Húzzak be? - Igen, üss meg. Nem hallottad?
Mindig azt hallom, "üss meg", amikor hozzám szólsz, de eddig csak tudat alatt.
Az Isten szerelmére.
Köszönöm, ez igazán...
OK, azt hiszem, megvagyunk, John.
Emlékezz, Sherlock. Katona voltam. Embereket öltem.
- Orvos voltál! - Voltak rossz napjaim!
- Mit fog viselni?
- A harci öltözékem. - Szerencsés fiú.
- Igen?
Nagyon sajnálom... nem akarok... zavarni... de most támadtak meg...
és...ööö....elvették ... a tárcámat....
és...ööö... a telefonomat.
Ööö... segítene?
Szeretné, hogy hívjam a rendőrséget?
Köszönöm. Megtenné? Baj lenne, ha
itt várnék, amíg nem érkeznek meg?
Köszönöm, szívből köszönöm.
Köszönöm.
Láttam az egészet.
Semmi baj, orvos vagyok. Van elsősegély-doboza?
A konyhában. Erre.
Köszönöm.
Üdvözlöm, és sajnálattal hallom, hogy bántották.
- Nem hiszem, hogy Kate mondta volna a nevét. - Sajnálom, én...
Olyan nehéz emlékezni az álcánkra, amikor meg vagyunk ijedve, nem?
Így ni.
Mindannyian kivetkőztünk.
Mr. Sherlock Holmes.
- Gondolom, ön Miss Adler. - Micsoda arcél.
Ha arcon ütném, megvágná a kezem.
Kipróbáljam?
Hát ez is megteszi.
Valamiből kimaradtam, ugye?
Kérem, üljön le. Vagy ha kér teát, akkor hívom a szobalányt.
- Ittam a palotában. - Tudom. - Világos.
Én is ittam egyet. Ha valakit is érdekel.
Kétnapos ing Hagyományos penge
Randevú ma este
Nem hívta fel a testvérét Új fogkefe Éjszakázás Stamforddal
Tudja, mi a legnagyobb baj az álruhával, Mr. Holmes?
Akármennyire is próbálkozik, mindig elárulja magát.
Azt hiszi, hogy egy vérző arcú pap vagyok?
Nem, azt hiszem,hogy maga sérült, áltatja az embereket,
és hisz egy magasabb erőben. Jelen esetben saját magában.
Hmm, és valaki nagyon szereti.
Ha nekem kéne arcon ütnöm, én sem nyúlnék az orrához.
Haha! Megkérhetném arra, hogy vegyen fel valamit?
- Bármit, mondjuk egy szalvétát? - Miért? Kiszolgáltatottnak érzi magát?
Szerintem John nem tudja, hogy hová is nézzen.
Nem, szerintem pontosan tudja, hová.
Magáról ezt nem mondanám.
Ha meztelen nőket akarok nézni, kölcsön kérem John laptopját.
- De kölcsön is kéred. - Inkáb lefoglalom.
Mindegy, van jobb témánk is.
Mondja el, tudnom kell...
hogy történt?
Mi?
A betört fejű túrázót... hogyan ölték meg?
Nem ezért vagyok itt.
A fényképek miatt van itt,
de az sosem fog megtörténni, és amíg mi itt beszélgetünk...
Az ügy nem is nyilvános. Honnét tud róla?
- Ismerem az egyik rendőrt. Azaz, ismerem az igényeit.
És maga... szereti a rendőröket?
A krimiket szeretem. Meg a nyomozókat.
Az eszes az új szexi.
A apzs... Az autó pozícióját a túrázóhoz viszonyítva,
valamint azt a tényt, hogy a halálos csapás
a tarkóján érte; csak ezt a kettőt kell tudnia.
- Rendben, akkor mondja el, hogy ölték meg. - Sehogy.
- Akkor maga szerint nem gyilkosság volt? - Tudom, hogy nem. - Honnét?
Onnét, ahonnét azt is, hogy a sportos áldozat nemrég jött haza külföldről,
- és hogy a képek, amiket keresek, itt vannak ebben a szobában. - Jó, de hogyan?
Szóval itt vannak. Köszönöm.
John, őrizd az ajtót, és ne engedj be senkit.
Két férfi egyedül, kinn a mezőn, méterekre egymástól, és egy autó.
- Én... én azt hittem, a képeket keresi. - Nem, nem.
A keresés évekig tart, én csak megtalálom őket,
de maga okos, és időnk is van, szóval töltsük el értelmesen.
Két férfi, egy autó, senki más.
A sofőr a motorral bajlódik.
Nem jut semmire.
A túrázó pedig megáll, felnéz az égre.
A madarkat nézi? Hamarosan meg fog történni. De mi?
A túrázó meghal.
Nem, az a következmény. Mi fog történni?
- Nem értem. - Próbálja meg.
- Miért? - Mert maga eleget téve patetikus szeszélyeinek
levetkőzött, hogy mély benyomást tegyen.
Ne untasson, hanem gondolkozzon. Ez az új szexi.
- A kipufogó felrobban. - Nagy lesz a zaj. - És akkor?
A zajok fontosak. Mindent elárulnak. Például...
Köszönöm.
A tűzjelző hangjára egy anya a gyermekére figyel.
Bámulatos, ahogy a tűz megmutatja, mi a fontos.
Remélem, nem a gyerekét tartja itt.
John, most már kikapcsolhatod.
Azt mondtam, kapcsold ki!
Adj egy percet!
Köszönöm.
Hmmm.
Jobb lenne, ha kesztyűt használna az ilyen szerkezeteknél.
A legnagyobb zsírréteg mindig a legelső gombon van,
ez a hármas, de utána a sorrend
nem olvasható le. Viszont hat jegyű a kód.
Ne vegye sértésnek, de biztos nem a születésnapja,
maga a 80-as években született, és a 8-ast alig használták, szóval...
Elmondanám a kódot, de tudja mit? Már rég megtettem.
Gondolkozzon.
Kezeket a tarkóra, le a földre, maradjanak nyugton!
- Sajnálom, Sherlock. - Miss Adler, a földre!
- Én ne feküdjek le? - Nem, maga nyissa ki a széfet.
Amerikai. Érdekes. Miért érdekelné?
- A széfet, uram. - Nem tudom a kódot.
Hallottunk mindent, a nő szerint már tudja.
Ha hallottak mindent, akkor tudják, hogy nem.
Lehet, hogy nem vettem észre. De a maga hírnevéből kiindulva,
Mr. Holmes, maga biztosan észrevette.
Ő az, aki tudja a kódot, kérdezzék őt!
Igen, és azt a kódot is tudja,
amelyik bekapcsolja a riasztót, és értesíti a rendőrséget.
- Már nem bízok meg benne. - Mr. Holmes nem... - Fogja be!
Még egy szó,
csak egyetlenegy, és az agyával tapétázom ki a szobát.
Nem is okozna nehézséget számomra.
- Mr. Archer, háromig számolok, utána lője le Dr. Watsont. - Mi?
- Nem tudom a kódot. - Egy.
- Nem tudom a kódot. - Kettő. - Nem mondta meg, honnét tudnám!
Másodperceken belül hinni fogok magának.
- Három! - Állj!
Köszönöm, Mr. Holmes. Kérem, nyissa ki.
Le a földre!
- Megtenné? - Persze.
- Halott. - Köszönöm. Maga nagyon jó megfigyelő. - Megfigyelő?
- El vagyok bűvölve. - Ne legyen. - Elbűvölve?
Többen lesznek, figyelni fogják az épületet.
- Hívnunk kéne a rendőrséget. - Igen.
- Úton vannak. - Az Isten szerelmére.
Ó, fogd be, így gyorsabb.
Nézzen körül, tudja meg, hol jöttek be.
- Ez felér egy lovagi címmel. - És az az enyém.
Gondolom, ezen van az összes fénykép.
- Vannak másolatok. - Nincsenek.
Végleg felszámolt maga mögött minden kapcsolatot és összeköttetést.
Ha a fotók nem egy példányban léteznek, nem tudná eladni őket.
- Ki mondta, hogy eladom őket? - Akkor miért érdekelné ezeket?
Bámi is van a telefonon, az nyilvánvalóan nem csak fénykép.
Ez az okostelefon az életem, Mr. Holmes.
Csak a holttestemen át tudja megszerezni. Ez véd.
- Sherlock! - Csak védte.
- Biztosan erre jöttek. - Világos.
Jól van, csak elájult.
Ó, már biztos hozzászokott.
Ott egy rejtekajtó, azt is nézze meg, Dr. Watson.
Persze.
Nagyon nyugodt.
- A hülye csapdája megölt egy embert. - Ő meg engem ölt volna meg.
Elővigyázatos önvédelem.
Ez mi? Micsoda?
Adja ide.
Most. Adja ide.
Nem.
- Adja ide. - Nem.
Ó, az Isten szerelmére.
Engedje el.
En...ged...je...el!
Köszönöm, drágám.
Mondja meg annak a sznob cukorfalatnak, hogy a képek biztonságban vannak nálam.
Nem a zsarolás, csak a biztosítás miatt.
Egyébként is, még lehet, hogy látni szeretném.
Jaj, nenenene.
Öröm volt.
Nem rontsa el.
Azt akarom, hogy így emlékezzen rám,
a nőre, akinek behódolt.
Jó éjt, Mr. Sherlock Holmes.
- Jézusom. Mit művel? - Néhány óráig aludni fog.
Figyeljen arra, hogy ne fulladjon bele a hányásába,
- nagyon csúnya lesz tőle a holttest. - Mi ez?
- Mit adott be neki? Sherlock? - Nem lesz semmi baja.
- Sokszor használtam már a barátaimon is. - Shelock, érted, amit mondok?
Tudja, tévedtem vele kapcsolatban. Tudta, hogy hová kell nézni.
Micsoda? Miről beszél?
- A széf kódjáról. - Mi volt az?
Elmondjam neki?
A méreteim.
Megvan!
Pszt, ne keljen fel. Majd én beszélek.
Szóval a kipufogó robbanni készül, a túrázó pedig az eget nézi.
Azt mondta, akár a madarakat is nézhette, de nem így volt, igaz?
Valamilyen más repülő tárgyat nézett.
A kipufogó robban, ő pedig megfordul,
ami nagy hiba volt.
Mire a söfőr felpillant, a túrázó már halott.
Nem látta, mi végzett vele,
mert a tárgyat már viszi magával a folyó.
A gyakorló sportember visszatért a külföldi útjáról...
egy bumeránggal.
És ezt egy pillantásból?
Ez aztán az új szexi.
Én...
Csitt.
Semmi baj.
Csak a kabátját hoztam vissza.
John?
John!
- Jól vagy? - Hogy kerültem ide?
Nem hiszem, hogy sokra emlékszel, nem is voltál igazán magadnál.
Ó, és csak szólok, szerintem Lestrade lefilmezett a telefonjával.
- Hol van? - Ki van hol? - A nő, az a nő. - Melyik nő?
- A Nő! A nönönnő! - Ó, Irene Adler?
Eltűnt, senki sem látta. Nem volt itt, Sherlock.
Mi a fenét? Mi? Na nem, nem, nem, vissza az ágyba.
Reggelre jobb lesz. Csak aludnod kell.
Persze, hogy jól leszek. Jól vagyok, már most jól vagyok.
Igen, pazarul. Itt leszek a szomszédban, ha kellek.
- Miért kellenél? - Fogalmam sincs.
Nemsokára, Mr. Holmes
- A fényképek tökéletes biztonságban vannak. - Egy menekülésben lévő szexmunkásnál?
Nem érdeke a zsarolás.
Csak védelmet akar... valamitől.
Úgy látomm, hogy kiléptél a házánál történt
lövöldözést vizsgáló nyomozásból.
Hogy tehetnénk bármit is, amíg nála vannak a fényképek? Meg van kötve a kezünk.
Boldog lenne, ha hallaná, hogyan fogalmaztál.
Látod, mi ez? Az okostelefon a börtönből való szabadulásának záloga.
Hagyd őt békén. Bánj vele úgy, mintha a királyi család tagja lenne.
Bár ne úgy, ahogy ő bánik a királyi család tagjaival.
Ez mi volt?
- SMS. - Nem, a zaj mi volt?
Tudtad, hogy mások is érdeklődtek iránta
mielőtt Johnt és engem odaküldtél?
A CIA képzett gyilkosai. - Háláls köszönet.
Szégyenletes, hogy ilyen veszélyek közé küldi a testvérét.
A végén úgy is csak a családra számíthatunk, Mycroft.
- Ó, befogná, Mrs. Hudson? - Mycroft!
- Sajnálom. - Semmi baj. - Bár tényleg befoghatná.
Ó, ez a hang egy kicsit durva, nem?
Te nem tudsz mit tenni, ő pedig nem fog lépni most egy darabig.
Szigorúan figyeltethetem.
Miért fáradnál? Követheted a Twitteren is.
Azt hiszem, AzOstoros a felhasználóneve.
Igazán izgalmas. Elnézést. Halló?
Miért ad ki a telefonod ilyen hangokat?
- Milyen hangokat? - Azt, amit az előbb.
Ez az SMS-hangom, azt jelenti, SMS-t kaptam.
Hmmm. Az SMS-eid eddig nem ilyen hang kísérte.
Valaki megkaparintotta a telefonom, és viccből
személyre szabta a csengőhangokat.
Szóval, ha SMS-t kapsz...
Nagyon úgy néz ki.
Le tudná halkítani azt a telefont? Ebben a korban már...
Öhöm.
De vajon ki kaparintotta meg a telefonod?
- A kabátodban kellett volna lennie. - Magadra hagylak a következtetéseiddel.
Tudod, nem vagyok ám ostoba.
Ez most hogy jön ide?
A Bond-járat elindul, ez biztos. Egyeztessen Coventryvel.
Később beszélünk.
Mit rejteget még?
Irene Adler. Az amerikaiakat nem érdekelné
néhány kompromittáló fénykép.
Több van a dologban. Sokkal több.
Valami óriási, igazam van?
Irene Adler mostantól nem tartozik rád.
Mostantól maradj ki ebből az ügyből.
- Ó, tényleg? - Igen, Sherlock.
Tényleg.
Most, ha megbocsátotok,
de egy hosszadalmas és fárasztó bocsánatkéréssel tartozom egy barátomnak.
Add át üdvözletem.
Gyönyörű, Sherlock. Ez gyönyörű volt.
- Ragyogó. Nagyon szép.
Bárcsak felvenné az agancsokat is.
- Vannak dolgok, amelyeket jobb csak elképzelni, Mrs. Hudson. -Mrs. H?
- Nem, köszönöm, nem, Sarah. - Ööö, nem... túl jó a névmemóriája.
Hagyd, meglesz.
Sarah volt a doktor, aztán ott volt az a szeplős,
meg az a fura orrú, aztán meg ki is jött az unalmas tanítónő után?
- Senki. - Jeanette, kizárásos alapon. Édes Istenem.
Üdv, mindenki. Az ajtón az állt, jöjjek fel.
Helló, Molly!
Mindenki üdvözli egymást, milyen pazar látvány.
Engedje meg... Szűzanyám!
- Karácsonyi italozgatás? - Amint látja, megállás nélkül.
Ez az egyetlen nap az évben, amikor a fiúk kedvesek velem,
Szóval nagyjából megéri.
- John? - Hmm? - A számláló a blogodon még mindig 1895-öt mutat.
Ó, ne, odalett a karácsony.
- És van itt egy fénykép rólam, ebben a sapkában? - Az emberek szeretik.
- Nem. Miféle emberek? - Hogy van a csípője?
Ó, kriminális, de jól esik, hogy érdeklődik.
Láttam rosszabbat is, de azt mind a halál beállta után.
- Istenem, bocsánat. - Ne viccelődjön, Molly.
-Nem, tényleg nem. - Tessék. - Köszönöm. Úgy tudtam, nem jön ma este.
Azt hittem, Dorsetben tölti a karácsonyt.
Reggel a feleségem meg én rögtön, el van intézve.
Nem, egy testnevelővel töltötte az estét.
- John, maga pedig meglátogatja a testvérét? - Igen.
Sherlock panaszkodott... mesélte.
Most először összeszedte magát, és leállt a piával.
- Ugyan. - Fogd be, Sherlock.
- Úgy látom, új barátja van, Molly. Ráadásul egész komoly. - Tessék?
- Találkozik vele ma este, még ajándékkal is készült. - Állj le.
- Fogja be. Igyon egyet. - Biztosan láttátok
a tökéletesen becsomagolt ajándékot a szatyorban.
A többi össze van csapva. De ez valaki különlegesé.
Ugyanaz az árnyalat, mint a rúzsa ... nem tudatos választás,
vagy éppenséggel valami, amit ki akar hangsúlyozni.
Akárhogy is, Miss Hopper bizony szerelmes.
Ajándékot ad neki, tehát biztosan komolyan gondolja.
Hosszútávú tervei vannak.
A smink és a ruha pedig arra utal, hogy még ma este találkoznak.
Szemmel láthatóan a melle és a szája méretét próbálja ellensúlyozni.
Drága Sherlock, Szeretettel, Molly
Mindig olyan borzalmas dolgokat mond.
Mindig. Minden alkalommal.
Mindig.
Sajnálom. Bocsásson meg.
Boldog karácsonyt, Miss Hooper.
Jaj, nem! Ez nem én... én nem....
- Nem, én voltam. - Istenem, tényleg?
- Tessék? - A telefonom.
- Ötvenhét... - Micsoda?
Ötvenhét SMS, legalább is ennyit hallottam.
Örülök, hogy számolod.
Elnézést.
Mi az, Sherlock?
- Azt mondtam, elnézést. - Nem válaszolnál?
Édes Istenem, ugye nem most kezdjük el a karácsonyi jókívánságokat?
Bevezettek egy új törvényt?
Azt hiszem, ma meg fogod találni Irene Adlert.
Már eddig is tudtuk, hol van.
És ahogy kedvesen rámutattál, ez nem igazán számít.
Nem, én úgy értettem, holtan fogod találni.
- Rendben? - Igen.
Az egyetlen, akire illett a személyleírás.
Ide hozattuk, ez a második otthonod.
Nem kellett volna bejönnie, Molly.
Semmi baj, úgyis mindenki más... karácsonyozik.
Az arcát összezúzták, szóval lehet, hogy nehéz lesz.
- Ő az, igaz? - Mutassa a többit is.
Ez ő.
Köszönöm, Miss Hooper.
Ki ő? És Sherlock miért nem... az arcáról ismerte fel?
- Csak ezt az egyet. - Miért? - Boldog karácsonyt!
Zárt helyen dohányozni... az nem...törvényellenes?
Ez egy hullaház.
Ennél rosszabbul már nem lehetnek.
Honnét tudtad, hogy halott?
Volt valami a birtokában. Azt mondta, attól függ az élete.
- Úgy döntött, feladja. - Hol van ez a valami?
Nézd meg őket.
Törődnek egymással.
Nem gondoltál arra, hogy valami nincs rendben velünk?
Az élet véget ér, a szívek összetörnek.
Törődni nem előnyös, Sherlock.
Ez kátránymentes.
Hát, alig ismerted.
Hah.
Boldog karácsonyt, Mycroft.
És boldog új évet.
Úton van. Talált valamit?
- Nem. Elfogadta a cigarettát? - Igen. - A francba.
- Tíz perc múlva itt lesz. - Nincs semmi a szobájában.
Tisztának tűnik, mindenhol körülnéztünk.
Biztos benne, hogy ma este veszélyben van?
Sosem vagyok biztos. Mellette kell maradnia, John.
Voltak terveim.
Nincsenek.
Mycroft?
Nagyon sajnálom.
Tudod, a barátaim tévedtek veled kapcsolatban.
- Nagyszerű pasi vagy. - Eddig remek.
- Mindig is tudtam, hogy jó vagyok. - Sherlock Holmes szerencsés ember.
Jeanette, ne csináld.
Nem, tényleg. Olyan szívmelengető. Bármit megtennél érte.
És még a barátnőid sem tudja megkülönböztetni.
Bármit megteszek érted, csak mondd meg, mi hiányzik.
Ne kelljen versenyeznem Sherlock Holmesszal.
Elviszem sétálni a kutyád. Tessék, kimondtam, még a kutyára is vigyázok.
- Nincs is kutyám! - Valóban, az az előző volt.
- Jézusom! - Majd hívlak. - Nehogy! - Oké.
Ez nem ment túlzottan jól, nem igaz?
Helló.
Minden rendben?
Remélem, most nem keverted össze a zoknijaimat.
Sherlock, ez gyönyörű, eddig nem is hallottam.
Komponálsz?
Segít gondolkodni.
Min gondolkodsz?
A számláló a blogodon még mindig 1895-öt mutat.
Igen, elromlott. Nem tudok vele mit kezdeni.
Elromlott, vagy meghackelték, és ez egy üzenet.
Hmm?
HIBÁS KÓD. HÁROM LEHETŐSÉG MARADT.
Elromlott.
Jó.
Én elmegyek sétálni.
Mondja, volt valaha valamilyen barátnője,
barátja, egy kapcsolata, valami?
Nem tudom.
Miért nem tudjuk?
Ő Sherlock.
Sosem fogjuk megtudni, mi van abban a fura kis fejében.
Igen. Viszlát.
- John? - Igen? Helló.
Van valami terve ma estére?
Ööö... semmi fix.
Semmi, amit nem tudnék gond nélkül kihagyni.
- Magának van ötlete? - Egy.
Tudja, Mycroft fel is hívhatna,
ha nem lenne ez a hülye felsőbbrendűségi komplexusa.
Miért nem egy kávézóba mentünk?
Sherlock nem követ mindenhová.
Ott, arra.
Úton van.
Igaza volt, azt hiszi, Mycroft hívatta.
Szomorú dalokat ír.
Nem eszik, ritkán szólal meg
akkor is csak azért, hogy kijavítsa a TV-t.
Azt mondanám, összetört a szíve, de hát ő Sherlock.
Máskor is így viselkedik.
Helló, Dr. Watson.
Mondja meg neki, hogy életben van.
Követne.
Én fogom követni, ha nem teszi meg.
Hiszek magának.
Hiszen ott feküdt a tálcán.
Biztosan maga volt az.
A DNS-teszt csak addig megbízható, amíg az adatbázis az.
- Fogadjunk, ismer ott is valakit. - Ismerem az igényeit.
És el kellett tűnnöm.
Akkor mi miért találkozunk, pláne, hogy én nem is akartam?
Beláttam, hibáztam.
Elküldtem valamit Sherlocknak megőrzésre, és most szükségem van rá.
- Segítenie kell. - Nem. - Az ő érdekében.
Ez is. Mondja el neki, hogy életben van.
- Nem tehetem. - Jó, akkor majd én,
- és még mindig nem segítek. - Most mit mondjak?
Eddig sem mondott semmit! Üzeneteket küldött!
- Csak általános dolgokat. - Ebben az ügyben nincs általános.
"Jó reggelt. Tetszik a kalapja."
" Szomorú vagyok. Vacsorázzunk együtt."
" Jól nézett ki a Kékfényben. Vacsorázzunk együtt."
"Nem vagyok éhes."
"Vacsorázzunk együtt."
- Maga flörtölt Sherlock Holmesszal? - Holmesnak. Sosem válaszolt.
Nem, Sherlock mindig mindenre válaszol.
Ő Mr. Riposzt.
Még Istent is túl fogja élni, csak hogy övé lehessen az utolsó szó.
Ettől különleges vagyok?
- Nem tudom, talán. - Féltékeny?
- Nem vagyunk egy pár. - Dehogyisnem.
Tessék: "Nem haltam meg."
"Vacsorázzunk együtt."
Hát Sherlockot illetően nem tudok nyilatkozni, de ami azt illeti,
már ha érdekel valakit, én nem vagyok meleg.
Én meg igen. Most nézzen ránk.
Nem hiszem, na és maga?
Hagyjanak!
Sherlock!
- Ó, Sherlock, Sherlock... - Ne nyavalyogjon, Mrs. Hudson,
nincs hatással a golyó röptére.
Milyen jó is lenne akkor a világ.
Sherlock, kérem...
Azt hiszem, van magánál valami, amit mi is akarunk, Mr. Holmes.
Akkor miért nem kérik el?
Ó, tőle már megpróbáltam, de úgy tűnik, fogalma sincs az egészről.
De maga tudja, mire gondolok, ugye, Mr. Holmes?
Szemek Koponya Nyaki ütőér
Bordák Tüdő Artéria
Azt hiszem, igen.
Kérem, segítsen!
Először tüntesse el a sleppjét.
- Miért? - Nem szeretem, ha sokan vannak,
túl sok hülye lenne a szobában.
- Ti ketten, az autóba. - Aztán pedig hajtsanak el.
Ne próbáljon meg becsapni, tudja ki vagyok, nincs esélye.
Utána pedig elfordíthatná a fegyver csövét rólam.
Azért, hogy maga foghasson rám fegyvert?
Én fegyvertelen vagyok.
- Megnézhetem? - Ragaszkodom hozzá.
Ah!
Barom.
- Köszönöm. - Jól van, már nincs semmi baj.
Bűncselekmény folyamatban. Kéretik megzavarni.
Jézusom, mi folyik itt?
Mrs. Hudsont megtámadta egy amerikai,
én helyreállítom a világegyetem egyensúlyát.
Istenem, Mrs. Hudson, jól van?
Jézusom, mit műveltek magával?
Olyan meggondolatlan vagyok.
Vidd le a földszintre, és figyelj rá.
Semmi baj, megvizsgálom.
Jól vagyok.
- Elmondanád, mi ez az egész? - Később igen, de most menj.
Lestrade?
Volt egy betörésünk itt, a Baker Streeten.
Küldje a legkevésbé idegesítőbb kollégáját és a mentőket.
Jaj, nem, mi jól vagyunk.
A betörő viszont, hát ő elég súlyosan megsérült.
Néhány törött borda, megrepedt koponya, feltételezhetően kilyukadt a tüdeje...
Kiesett az ablakon.
Ez csíp.
Ó, pont a kukára.
És pontosan hányszor is esett ki az ablakon?
Ez kicsit ködös, felügyelő úr.
Nem számoltam.
Nálunk kell aludnia ma este,
vigyáznunk kell rá.
- Nem... jól van. - Nincs, nézz csak rá.
Talán egy kis időre el kéne vonulnia valahová.
Mondjuk a nővéréhez, doktori tanácsra.
- Ne hülyéskedj. - Az Isten szerelmére, hiszen reszket,
és mindezt valami hülye okostelefon miatt... ami hol is van?
A lehető legbiztonságosabb helyen.
Az egyik kedvenc házikabátjában hagyta, maga idióta!
Sikerült kihalásznom, amíg azt hitték, csak sikoltozok.
Köszönöm.
Szégyelld magad, John Watson.
- Szégyelljem magam? - Hogy Mrs. Hudson hagyjon itt minket?
Anglia darabokra esne.
Most hol van?
Ahol senki sem keresi.
Bármi is van azon a telefonon, az több, mint néhány kép.
Pontosan.
Tehát még életben van.
Erről mi a véleményünk?
Boldog új évet, John.
Szerinted még látod valaha?
Boldog új évet. SH
- Az egy telefon? - Egy okostelefon.
- És megröntgenezi? - Igen.
- Egyébként kié? - Egy nőé.
A barátnője?
Azért lenne a barátnőm, mert megröntgenezem a dolgait?
- Mindannyian elkövetünk ostobaságokat. - Igen.
Valóban, nem igaz?
Nagy ostobaságokat.
Elküldte a címemre.
- Szeret játszadozni. - Valóban?
HIBÁS KÓD. KÉT LEHETŐSÉG MARADT.
Hé, Sherlock....
Van egy ügyfelünk.
A szobádban?
Ó.
Ki követi magát?
- Akik meg akaranak ölni. - Kik azok?
Bérgyilkosok.
Ha egy kicsit pontosabban fogalmazna, nagy segítségünkre lenne.
Tehát eljátszotta a halálát, hogy elmeneküljön előlük?
Egy ideig működött.
Kivéve, hogy Johnnak elmondta, és így nekem is.
Tudtam, hogy megőrzi a titkom.
Nem tudhatta.
De így volt, nem?
Hol van a telefonom?
Itt nincs.
Nem vagyunk hülyék.
Mit művelt vele?
Ha csak megsejtették, figyelni fogják magát is.
Akkor tudják, hogy néhány hónapja
kibéreltem egy széfet az egyik belvárosi bankban.
Szükségem van rá.
Hát mi nem tudunk elmenni érte.
Molly Hooper viszont el tudná vinni a kórházba.
Aztán valaki a hajléktalan hálózatból elhozná ide, a kávézóba,
ahonnét valaki a földszintről fel tudná hozni.
Nagyon jó, John, látszik, hogy előre gondolkoztál.
- Köszönöm. Akkor fel is hívom...
Tehát mi van rajta?
Mármint nagy általánosságban.
Képek, adatok, minden, ami egyszer a hasznomra válhat.
- Zsarolás? - Önvédelem.
Úgy élek, ahogy tetszik, rosszalkodok.
Szeretem magam mellett tudni az embereket, amikor szükségem van rájuk.
- De hogy tett szert az információra? - Már mondtam... rosszalkodok.
De valami olyanra bukkant, ami bajba sodorta magát.
- Tudja, mi az? - Igen...
de nem értem.
Gondoltam. Mutassa.
A jelszót.
Nem működik.
Persze, mert ez egy másolat,
amibe épp most pötyögte bele az 1058-as számot.
Azt hittem, valami izgalamsabbat választ, mindenesetre köszönöm.
HIBÁS KÓD. EGY LEHETŐSÉG MARADT.
Mondtam már, az a telefon az életem.
Tudom, mikor van a kezemben.
Ó, maga elképesztő.
Maga sem rossz.
Hamish.
John Hamish Watson, csak ha a gyereknek kéne majd egy név.
Volt egy férfi, a honvédelmi minisztériumból, és ismertem az igényeit.
Nagyon szerette produkálni magát.
Azt mondta, hogy ez az email megmenti a világot.
Nem tudta, hogy lefényképeztem.. bár akkor épp le volt kötve a figyelme.
El tudja olvasni azon a kis képernyőn?
Igen. Nyilvánvalóan valami kód.
Az ország egyik legjobb kódfejtője is megnézte,
bár ő leginkább fejjel lefelé látta, ha jól emlékszem.
Nem tudta feltörni.
Maga mihez kezd, Mr. Holmes?
Gyerünk, nyűgözzön le.
Előfordulhat, hogy tévedek,
de szinte biztos, hogy ez egy 747-es,
ami holnap reggel 6:30-kor száll fel a Heathrow-ról Bartimore felé.
Nyilvánvalóan ez menti majd meg a világot, bár nem tudom, hogyan,
de adjon egy percet, még csak nyolc másodperce foglalkozom vele.
Ne már, ez nem kód, hanem ülésszámok a gépen.
Nézze, nincs I, mert össze lehet keverni az egyessel.
Nincsen K utáni betű... ez a gép nagyságától függ.
A számok nem sorrendben vannak,
de a betűkben van valami rendszer
a családtagok és a házaspárok együtt ülnek.
Csak egy Jumbo elég nagy ahhoz, hogy legyen benne K szék,
vagy 55-ösnél nagyobb számú sor, ami emeletre utal.
A 13. sor megléte kizárja a babonás légitársaságokat.
A 007-es járatszám még néhányat kilő.
Feltéve, hogy Britanniából indul, hiszen az email is idevalósi,
és feltéve, hogy a veszély közel van, az egyetlen olyan járat, ami megfelel
minden feltételnek, és egy héten belül indul,
a holnap reggeli baltimore-i járat.
Kérem, nem kell elmondania, milyen csodálatos vagyok,
John már megtette minden lehetséges módon.
Leteperném magát itt, ezen az asztalon
amíg nem könyörög kegyelemért kétszer.
John, meg tudnád nézni a menetrendet, hogy igazam van-e?
Rajta vagyok, igen.
Egyszer sem könyörögtem kegyelemért.
Kétszer.
Igen, igazad volt, a 007-es járat.
- Mit mondtál? - Igazad volt.
Nem, utána mit mondtál?
007-es, a 007-es járat.
007, 007...
Valami, 007...
Mi?
007, 007, de micsoda?
Valami, mi, micsoda?
A Bond-járat elindul.
Jumbo Jet. Istenem, Mr. Holmes.
"A Bond-járat elindul, ez biztos."
"Egyeztessen Coventryvel."
- Coventry. - Sosem voltam.
Szép hely?
John hol van?
Néhány órája elment.
De beszéltem hozzá.
Említette, hogy ezt csinálja.
Mi köze van Coventrynek bármihez is?
Van egy történet, lehet, hogy nem igaz...
a második világháborúban a szövetségek tudták,
hogy Coventryt le fogják bombázni,
mert feltörték a németek kódját, de nem akarták, hogy a németek rájöjjenek,
- szóval hagyták megtörténni. - Volt valaha valakije?
Tessék?
És a múlt idővel még meg is sérthettem.
- Nem értem. - Akkor kedvesebb leszek.
- Vacsorázzunk együtt. - Miért?
- Mondja, nem éhes? - Nem. - Jó.
- Miért is...vacsoráznék...
ha nem vagyok éhes?
Mr. Holmes, ha vége lenne a világnak,
ha ez lenne az utolsó este....
velem vacsorázna?
Sherlock?
Túl késő.
Ez nem a világvége, ez Mrs. Hudson.
Sherlock, ez az alak állt az ajtóban, még mindig nem működik a csengő?
Szétlőtte.
Ismét magával akar vinni?
- Igen, Mr. Holmes. - Én nem mennék.
Szerintem mégis jönne.
Bomba lesz az egyik utasszállító gépen.
A britek és az amerikaiak is tudnak róla,
de ahelyett, hogy felfednék a forrásukat,
egyszerűen tesznek rá... és a gép felrobban.
Mint annak idején Coventryben.
Az idő halad, de nincs új a nap alatt.
Egész jól néz ki.
Hogy érzi magát.
Fejbe tudnám lőni, uram.
Hmm.
Kitüntetnének érte...
uram.
A Coventry-rejtély.
Mit gondolsz a tervemről?
A halottjárat.
A repülőgép felrobban, a terroristák bevégezték feladatukat,
több százan vesznek oda, de senki nem hal meg.
Elegáns, nem igaz?
Már nagyon közel jártál a megoldáshoz.
Vagy talán túlzottan untatott, hogy észrevedd a mintát?
Nem láthattuk a papát, miután meghalt.
Ő nem a nénikém... Felismerem a hamvait.
Egy ideje együttműködünk a németekkel,
bár azt hiszem, az egyik utas nem érte el ezt a gépet.
De az a test a tiéd volt...
de most már sajnos késő.
Hogyan fog repülni?
Ó, persze, pilóta nélkül, nem újdonság.
Sehogy.
Soha nem fog felszállni.
Az egész tervet törölték.
A terrorista sejtek megtudták, hogy tudunk a bombáról.
Így nem verhetjük át őket.
Minden elveszett.
Néhány sor egy emailből,
és hónapok és évek hosszú munkájának... annyi.
- A te embered. - Ennyi kellett hozzá.
Egy magányos, naiv férfi, aki kétségbesetten próbál felvágni,
és egy kifejezetten okos nő, aki miatt különlegesnek érzi magát.
Jobban lenyomozhatnád az embereidet.
Nem a hivatalnokról beszélek, hanem rólad, Sherlock!
A bajba jutott kisasszony.
Alapjában véve te is ennyire egyszerű vagy?
Ez tankönyvi példa volt.
A szerelem ígérete, a veszteség fájdalma, a megváltás öröme.
Majd adj neki egy feladványt, és nézd, hogyan táncol.
Ne hülyéskedj!
Hülyéskedek?
Milyen gyorsan törted fel az email kódját?
Volt az egy teljes perc?
Vagy igazán le akartad nyűgözni?
Azt hiszem, öt másodperc sem kellett hozzá.
Elvezettelek hozzá.
Sajnálom, nem tudtam.
Mr. Holmes, azt hiszem, beszélnünk kell.
Szerintem is. Még van néhány dolog, ami nem teljesen tiszta.
Nem magával, Junior, magával végeztem.
Ez több, sokkal több.
Ezen a telefonon olyan titkok, fényképek és
botrányok vannak, amelyek romba döntenék a maga kis világát.
El sem tudja képzelni, micsoda pusztulást okozna, és csak egy módon állíthat meg.
Hacsak nem mondja el a feletteseinek,
hogy a legsúlyosabb biztonsági rés a maga öcsikéje.
Vannak embereim, akik fel tudnák törni.
Ezt kipróbáltam már maga helyett.
Hat hónapig hagytam Sherlock Holmes-próbálkozni.
Sherlock, édes, mesélje el, mit látott, amikor megröntgenezte a telefonomat.
Négy kis tartály van a fedőlaphoz erősítve.
Feltételezem, robbanószer vagy sav.
Ha megpróbáljuk felnyitni, a merevlemez megsemmisül.
Robbanószer.
Rám vall.
Az adatok egy része visszanyerhető.
Próbálja meg.
Mi a helyzet a kóddal?
Sajnálom, hogy ezt kell mondanom, de vannak embereink, akik kiszedik magából.
- Sherlock? - Két jelszó van...
az egyik megnyitja, a másik letörli a merevlemezt.
Még ha meg is kínzod, nem lehetsz benne biztos, melyik kódot mondta,
- és nincs második esély. - Olyan okos, nem?
Pórázon kéne tartanom.
Lehet, hogy egyszer...
Akor megsemmisítjük. Senki sem tud majd róla.
Igen, remek ötlet.
Hacsak nem brit állampolgárok
élete függ attól a megsemmisített információtól.
- Valóban? - Mondjam el a játék kedvéért?
De én már nem játszok.
Ez egy lista a kéréseimről,
és néhány ötlet a védelmemet illetően, ha a kéréseim teljesítették.
Mondhatnám, hogy nem nagy érvágás
az állam vagyonán, de akkor hazudnék.
- Gondolom, aludna rá egyet. - Igen, köszönöm.
Hát nem.
Menjen, és beszéljen az embereivel.
Maga nagyon...alapos.
Ha a mieink fele ilyen jók lennének.
Nem csak ez enyém a dicsőség, volt egy kis segítségem.
Jim Moriarty üdvözli.
Tudom, kapcsolatba lépett velem.
Kétségbeesetten vágyik a figyelmemre,
amit minden bizonnyal meg is kap.
Nálam volt ez az egész, de nem tudtam, mihez kezdjek vele.
Isten áldja a konzultáns bűnözőt.
Sokat segített abban, hogyan játsszam ki a Holmes-fiúkat.
Tudják, hogyan hívja magukat?
A Jeges...
és a Szűz.
Nem várt semmit cserébe, élvezi, ha zűrt okozhat,
ilyen az én ideálom.
És itt van maga,
a domina, aki térdre kényszerített egy teljes országot.
Szépen csinálta.
Nem.
Tessék?
Azt mondtam, nem.
Majdnem, de nem.
Elragadtatta magát.
A játszma túl nagy falat volt, maga pedig a kelleténél jobban élvezte.
Nincs olyan, hogy a kelleténél jobban.
Ó, az üldözés izgalmával nincs semmi baj.
Hogy elterelte a figyelmem, én is élveztem, de az érzelemek?
Az érzelem egy kémiai hiba a vesztes félnél.
Érzelmek? Miről beszél?
Magáról.
Édes Istenem.
Most nézze meg szegényt.
Ugye nem hiszi azt, hogy maga komolyan érdekelt?
Miért?
Mert maga a nagy Sherlock Holmes,
az okos detektív a fura kalapban?
Nem.
Mert megmértem a pulzusát.
Gyorsan vert a szíve.
A pupillái kitágultak.
Szerintem John Watson azt hiszi, a szerelem rejtély a számomra,
de a kémia rettentően egyszerű és rettentően pusztító.
Amikor először találkoztunk, azt mondta, hogy az álruha
mindig elárulja a viselőjét. És ez magára is igaz.
A széf kódja nem volt más, mint a méretei...
de ez, ez sokkal belsőségesebb,
ez a szívéről szól, és a szívnek sosem szabad legyőzni az észt.
Bármilyen számsort választhatott volna, és akkor gazdagon távozik.
De nem tudott ellenállni, nem igaz?
Minidg is úgy gondoltam, a szerelem borzalmas hátrány.
Köszönet a végső bizonyítékért.
Minden, amit mondtam, nem igaz.
Csak megjátszottam.
Tudom.
És ez a vereésg.
Tessék, testvérem,
remélem, az adatok kárpótolnak a ma esti kényelmetlenségért.
- Biztos vagyok benne. - Ha kedves akarsz lenni, tartóztasd le,
ha nem, engedd el, nem hiszem, hogy sokáig életben hagynák.
- Azt szeretné, hogy könyörögjek? - Igen.
Kérem.
Igaza van.
Hat hónapom sem lenne hátra.
Bocsi a vacsora miatt.
Nem is dohányzik.
Kávézókba sem járok.
Ez az akta Irene Adlerről?
Végleg lezárva.
A testvéremehz készültem, hogy elmondjam neki...
vagy ha maga akarja...
hogy valahogyan bejutott egy amerikai tanúvédelmi programba.
Új név, új személyiség.
Ugyan él és virul...
de soha többé nem láthatja.
Milrt érdekelné?
A végén már megvetette.
Nem is emlegeti a nevét, csak annyit, "A Nő".
Ez gyűlölet vagy tisztelet?
Az egyetlen, az a nő, aki számít.
Ő nem ilyen.
Szerintem nem így látja a dolgokat.
Az öcsémnek meg van az agya ahhoz, hogy tudós vagy filozófus legyen,
ő még is a nyomozást választotta.
Mit tudhatnánk a szívéről?
Nem tudom.
Én sem.
Bár eredetileg kalóz szeretett volna lenni.
Jó lesz ez a...
tanúvédelem, sosem látja viszont...
nem lesz semmi baj.
Egyetértek.
Ezért döntöttem úgy, hogy ezt mondom majd neki.
Mi helyett?
Hogy meghalt.
Elkapta egy terroristacsoport Karacsiban két hónapja.
Lefejezték.
Biztos, hogy ő volt?
Nem ez volt az első eset.
Most alapos voltam.
Az olyan sherlockos lenne, ha kijátszott volna,
de nem hiszem, hogy a helyszínen volt, igaz?
Szóval...
Mit mondjunk Sherlocknak?
Tudom, hogy híreid vannak.
Ha a leedsi hármas gyilkosságról, ott a kertész volt.
- Senki nem vette észre a fülbevalót? - Üdv.
Nem, ez... Irene Adlerről.
Igen?
Valami történt? Visszajött?
Nem, ő... Összefutottam Mycrofttal, de telefonálnia kellett.
Újra Londonban van?
Nem.
Ő....
- Amerikában van. - Amerika?
Úgy tűnik, bejutott egy tanúvédelmi programba.
Nem tudom, hogy intézte el, de... tudod, hogy van....
- Mit tudok? - Hogy nem láthatod többé.
- Miért szeretnék vele találkozni? - Nem mondtad, hogy szeretnéd.
- Ez az aktája? - Igen, de visszaadom Mycroftnak.
- Bele szeretnél...? - Nem.
Figyelj, valójában...
De a telefont szeretném.
- Nincs rajta semmi, letörölték... - Tudom, de...
Mégis szeretném.
Vissza kell adnom Mycroftnak, nem tarthatod meg.
Sherlock, oda kell adnom Mycroftnak, ez a kormány....
Kérlek.
Köszönöm.
- Ezt jobb lesz, ha elviszem. - Igen.
Azok után valaha küldött még üzenetet?
Egyszer, néhány hónapja.
Mi volt benne?
"Viszlát, Mr. Holmes."
Amikor azt mondom, futás...
futás!
A Nő.
A NŐ!
by zsoltbeke zsoltbeke@hotmail.com